Athens 2 km. Hudsonfärjan 3 km.
Jag har hört att vi drabbades värst.
Främst USA, sedan Sydamerika och Asien. Inget har hänt i Europa.
Alla säger att Europa är värst drabbat. Vissa delar är utplånade.
Jag bryr mig inte vem det är, jag måste stänga ned en av dem i Stanfordville.
-Finns de överallt, är vi döda. -Det ser ut som elen fungerar här.
Ja, elen fungerar fortfarande för att inget hemskt har kommit upp.
-Backa, backa! -Akta dig, damen.
Om ni inte är O-positiva eller Rh-negativa-
-tack så mycket, men vi har mer blod än vi behöver.
En gång till. O-positiva, Rh-negativa...
Den här vägen, fortsätt!
Kom igen, fortsätt framåt!
Fortsätt lugnt framåt, båten åker fler vändor.
Fortsätt lugnt framåt, ta er tid, stressa inte.
-Ray! Ray! -Sheryl?
-Är det här dina barn? -Rachel.
Hej, jag heter Sheryl. Det här är min dotter Laura.
Träden är konstiga.
Vi måste flytta på några bilar, så vi får mer plats!
Ni får vänta några minuter. Oroa er inte. Det finns gott om plats för alla.
-Få upp rampen! -Få upp rampen nu!
Få upp rampen!
Inga fler människor! Vi tar upp rampen!
-Vänta, vänta! -Backa!
Tillbaka! Det finns ingen mer plats!
Vi är bara tre stycken! Fem! Vi är bara fem stycken!
-Det finns ingen mer plats! -Det finns mycket plats!
Det finns plats för hundra stycken till! Håll er nära mig!
-Följ mig. -Uppfattat, Ferrier.
-Är du okej? -Ja.
Kom igen!
Ray! Ray!
Nej, vi är med honom!
Sheryl? Sheryl!
-Det finns mer plats på båten! -Helvete!
Det finns mer plats på båten! Det finns plats på båten!
-Robbie! -Håll er vid mig!
-Robbie! -Robbie!
Här, ta tag i min hand! Håll i, jag har dig!
Håll i! Ta tag i min hand! Ta den!
Herregud...
Robbie!
Hjälp mig!
Hjälp mig. Hjälp mig med henne.
Stanna inte! Stanna inte!
Robbie, sakta ned.
Robbie, sakta ned!
-Robbie! -Vi måste hålla ihop, Robbie.
Vi måste hålla ihop! Robbie!
Kom tillbaka!
Robbie! Kom tillbaka!
Rör dig inte! Stanna här, för Guds skull, jag kommer tillbaka!
Varför gör du det här?!
-Tillbaka, anfall inte! -Uppfattat! Anfall inte!
Löjtnanten är förhindrad! Få flyktingarna i säkerhet!
Vänd om! Jag vill att du lyssnar på mig!
Lyssna på mig!
-Gör det inte. Jag vet att du vill. -Jag måste få se det här.
Jag vet att det verkar som att du är lycklig, men det är du inte!
Vänta! Vad gör du här helt ensam?
-Hjärtat, du måste följa med oss. -Pappa hämtar min bror.
-Jag måste stanna här! -Du kan inte stanna kvar här!
Jag lämnar henne inte ensam!
Jag tvivlar på att du klarar det! Du kan hata mig, men jag älskar dig!
-Jag låter dig inte göra det! -Pappa!
Jag kan inte! Nej, jag måste stanna!
Det ordnar sig, du måste följa med oss!
Han sade åt mig att stanna, jag kan inte följa med!
-Varför lyssnar du inte på mig? -Jag måste vara här, jag vill se det.
-Stanna hos din syster. -Snälla, låt mig gå. Du måste.
Pappa!
Jag är hennes far! Jag är hennes far!
Vi trodde att hon var ensam! Hon stod vid trädet och vi ville hjälpa...
Robbie!
Här borta! Här borta!
Skynda er!
Mår du bra?
Du då?
Nu så.
Är det bekvämt?
Nu måste du blunda, okej? Du behöver lite sömn.
-Pappa? -Han möter upp oss.
Robbie ska möta upp oss i Boston.
Vad tror du att mamma gör just nu?
Mamma? Hon är i Boston dit vi ska.
Jag vet att hon inte sover, för hon är så oroad över dig.
Hon står i mormors kök och...
...lagar det där hemska teet som hon brukar.
Alla räknar minuterna tills de får träffa dig igen.
-Jag vann. -Du vann...
Jag vann. Tredje pris i tävlingen.
Sjung "Lullaby And Goodnight".
Jag kan inte den.
Sjung "Hushaby Mountain".
Jag är ledsen, Rach, jag kan inte den heller.
Aprikosbrännvin. Äckligt, jag vet. Jag hittade en hel låda med sånt här.
Tack.
-Jag beklagar det där med din son. -Vi kom bort ifrån varandra.
Han ska möta upp oss i Boston.
Förlorade du... Förlorade du någon?
Allihop.
-Harlan Ogilvy. -Ray Ferrier.
Jag har vatten. Nog med mat för flera veckor.
Ni är båda välkomna att stanna.
Ursäkta mig. Jag ska sova lite.
De där maskinerna... De där tripoderna som de har...
De hade begravt dem. Precis under våra fötter.
Innan det ens fanns människor här.
De har planerat det här i miljontals år.
-Vi är helt körda. -Snälla, min dotter...
Tänk dig...
De har besegrat den största stormakten i världen på ett par dagar.
Klivit över oss. De här är bara de första, de fortsätter att komma.
Det här är inte ett större krig än vad det är mellan människor och maskar.
Det här är en utrotning.
-Är du rädd? -Det är självklart att jag är.
Jag har haft ganska mycket att göra med döden.
Jag är ambulansförare i staden... Jag var ambulansförare i staden.
Det är nog slut på det nu.
Vet du vilka som överlever av dem som är nära att dö i ambulansen?
Det är de som håller ögonen öppna. De som tittar och tänker.
Det är de som överlever. Vi får inte tappa modet.
Om man flyr... Det är det som tar död på en.
Jag är dödssäker på att jag ska överleva.
Dödssäker på att jag ska överleva...
Tack för att vi fick komma in.
Vi kommer inte att bli utrotade.
Upp med dig! Jag ska visa dig något.
Vi ska slåss mot dem, Ray. De måste ha en svaghet. Titta.
Jag har hört att de har dödat några sådana i Osaka.
Tror du att japanerna kan komma på ett sätt, men inte vi?
Vi kan göra det här, Ray. Vi kan göra det. Vi kan ta dem.
Vi kan komma på ett sätt!
Stanna där.
Jag har en dotter. Varför tog du hit oss?
För att kämpa mot dem tillsammans. Nu är det vår tur att komma under ifrån.
När det är rätt läge, tar vi dem när de minst anar det, som de gjorde.
Vi tar dem när de minst anar det.
Vi är precis under deras fötter. Precis här under deras fötter.
Saknar du din mamma? Jag hade också en liten dotter.
Nästan i din ålder.
Om något händer din pappa, så tar jag hand om dig.
Rachel.
Du har ingenting att säga till henne, förstår du?
Om du vill prata med någon eller fråga något, fråga mig.
Vad är egentligen din plan? Jag vet vad jag ska göra-
-men hur är det med dig? Ska du sitta och vänta på att de tar dig?
Är det din plan?
Du vill nog åka fast. Några dagar i en källare är för mycket för dig.
Det är bäst att du ger upp med detsamma.
Lyssna.
-Det slutade. -Du kanske klarar dig.
Du kanske har tur och de tränar upp dig som deras husdjur.
-Matar dig, lär dig göra tricks... -Håll käften och lyssna!
Sluta.
Fan.
Jag tror inte att vi har samma mål.
Ray! Ray!
Dämpa dig! Var tyst!
Det är blod, men inte mitt.
Inte mitt blod! Inte mitt blod!
-Inte mitt blod! Inte mitt blod! -Sluta! Sluta, är du dum?!
-Var tyst! -De dricker oss!
De dricker oss och besprutar ut oss som gödningsmedel!
Du måste vara tyst! De kommer att komma tillbaka!
De besprutar ut oss över hela jävla rödvetet!
Förstår du vad jag måste göra? Jag låter inte min dotter dö.
Tunnlarna! Vi tar oss till staden där det finns tunnlar!
Färdiga! Tunnelbanorna, förstår du vad jag säger? Vi kan gömma oss länge där.
Vi går under jord och gör attackerna på nätterna!
Sluta!
Med motstånd kan de inte ockupera det här landet!
Ockupationer misslyckas alltid. Det har bevisats många gånger.
Det här är vår mark. Vi äter den, vi andas den.
Bara vi kan leva här. Vi är skapta för den.
Jag ska döda dig, broder!
Vad gör du? Vad gör du, pappa?
Vad du än hör, ta inte av dig den här.
Pappa...
Vad var det för sång? "Lullaby"?
-"Hushaby Mountain". -Sjung den.
Sluta inte.
Rachel! Rachel?
Nej, nej!
Rachel? Rachel?!
Rachel, ge något ljud ifrån dig, sötnos. Rachel?
Tala till mig, sötnos!
Nej, nej!
Hallå!
Rachel!
Rach! Rachel!
Pappa...
Ta tag i mig! Ta tag i mig!
Ducka!
Välkommen till Boston.
Fortsätt gå.
Kom igen! Fortsätt framåt!
Lägg ned den där.
Den här vägen, tack.
Vad händer med det?
Det dör.
Fortsätt framåt! Fortsätt!
-Vad har hänt här? -Någonting händer med dem.
-Var goda och fortsätt. -Kom igen!
-Det är någonting som händer. -Fortsätt gå.
-Vad händer, sköt ni ned den? -Nej, den betedde sig konstigt-
-och gick runt i cirklar tills den föll ihop av sig själv. Gå nu!
Kom igen, stanna inte! Stanna inte, fortsätt!
-Hur dog den av sig själv? -Rachel, jag är inte säker.
Akta er, gör plats. Akta er.
Lugna ned er.
Var bara lugna och gå in i tunneln och över till andra sidan av spåret!
-Se på fåglarna! -Jag hör dig inte!
Se på de jävla fåglarna!
De har ingen sköld! De har ingen sköld!
Koden är "kevlar"! Ladda Gustav, det blir en dödlig utgång! Kom igen!
Det är säkrare här inne!
Upp bakom och säkra!
-Raketvapen! -Kom igen!
Avfyra!
Det är ingen fara.
Du kommer att klara dig.
Få ut civilisterna!
Backa, håll er borta!
-Backa, stanna där! -Vänta där!
Säkrat!
Mamma!
Mamma...
Tack ska du ha.
-Robbie? -Pappa!
Hej, pappa.
Hej, pappa...
Från och med när inkräktarna anlände, andades, åt och drack...
...var de dödsdömda.
De var slut och förstörda efter det att människans vapen misslyckats...
...av de minsta varelserna som Gud och hans visdom skapat.
På grund av miljontals döda, har människan förtjänat sin immunitet.
Sin rätt att överleva bland den här planetens oändligt många organismer.
Den rätten är vår oavsett alla utmaningar...
...för människan varken lever eller dör förgäves.